Då min Franciskusikon till påven blivit aktuell genom att ha uppmärksammats i olika media i samband med hans besök i Sverige ska jag ägna några blogginlägg åt denna ikon.
![Fransiskus till påven. Foto, Mattias Piltz](https://larsgerdmar.com/wp-content/uploads/2016/11/Fransiskus-till-påven.-Foto-Mattias-Piltz-825x1024.jpg)
Jag börjar i denna artikelserie som ska lyfta fram olika detaljer och aspekter av denna ikon med att porträttera den arga ankan vid kyrkporten, en uppblåst dubbelmoralist som med sitt pladder och skvaller gör så mycket skada och fortsätter i följande blogginlägg med vargen från Gubbio, en före detta blodtörstig mördare som nu mött den stora kärleken: den helige Franciskus, som dock redan gift bort sig med fru Fattigdom.
Denna artikel handlar om brott mot det åttonde budet: Du skall inte bära falskt vittnesbörd mot din nästa och får tills vidare ersätta utlovade återstående två reflexioner kring detta onda utifrån ikonen av den helige Göran och draken som senare, när tid gives, kommer att skrivas. Här först en beskrivning av ikonen som sådan:
Den helige Franciskus – ekolog och fredsstiftare
Lovad vare du, min Herre med hela din skapelse, särskilt för broder Sol, skaldar Franciskus av Assisi (1182–1226), en av kristenheten mest älskade gestalter, i sin berömda hymn Il Cantico del Sole (”Solsången”) en vacker hyllning till Gud och hela skapelsen som sjungs i kyrkor världen över.
Avbildad bland gröna kullar, träd och blommor i ett soldränkt Umbrien – det landskap där han levde – och omgiven av fåglar av allehanda slag och blommor, ödmjukt bugande vid stranden till en sjö, med glada fiskar vid ett bergsparti intill, ser vi honom här, den ståtlige Franciskus – en medeltida profet och ekologins beskyddare – med innerliga anletsdrag i samspråk med allt levande.
Bakom honom står San Damianokyrkan (tidigare förfallen), där han från krucifixet hört Kristus ropa: Franciskus, bygg upp mitt hus, som faller i ruiner! Vargen från Gubbio, som var en skräck för samhället har i mötet med Franciskus blivit tam – en bild av freds- skapandet som en kallelse för alla kristna och av hur orosstiftare kan bli omvända. En förgrymmad anka – representant för de dubbelmoralister och baktalaren som bryter ned det andra bygger upp – blänger på Franciskus som förbarmar sig över en våldsverkare och tre små fåglar, högt upp i bilden, indikerar Guds heliga Treenighet, som på olika sätt bistår människor i det andliga livet.
Så formar sig denna ikon till en visuell hyllning av ekologins skönhet och okränkbarhet och en förkunnelse om fred med naturen och mellan alla människor, till ett slags skapelsens porträttgalleri med de gestalter och fenomen som Franciskus stod i så innerligt förhållande till – ett skapelsens unio mystica: fullbordad enhet med Gud i allt och i varje grässtrå, ett föregripet evig Paradis, där tiden verkar stannat upp och Guds frid råder.
Ankan – en karikatyr och samhällsfara
Tillbaka till ankan: en metaforisk och fiktiv gestalt som vi nedan ser på lite avstånd och vars enda likhet med Kalle Anka är att den ofta blir mycket upprörd. Ankan i denna ikon är en personifikation av dem som sätter i system att negativt granska, motarbeta och förtala andra personer och grupper och genom detta förvänder blicken på oss och sätter relationer och ibland hela samhällsystem på spel.
Den stolta ankan representerar människor med stort kontrollbehov och makthunger, som har problem med sig själva och sin omgivning, som den genom nedsättande ord, skvaller och iscensatta intriger – som ankan älskar att ägna sig åt – svartmålar och skadar. Den är en samhällsfara och ett mentalt miljöhot, bryter ned och förgiftar det politiskt goda och det mellanmänskliga livet.
På högsta internationella och mellanstatliga nivå (i själva verket lägsta) som i presidentvalskampanjen i USA nyligen, kan det gå till på ett våldsamt obehagligt sätt när en nationalromantisk, sexistisk och främlingsfientlig megaanka ohämmat får agera på den globala scenen, med allvarliga socialetiska och politiska följdverkningar. Denna löjeväckande, men farlig maktanka, som efter att ha lyckats förleda stora delar av USA:s befolkning nu snart sätter sig på tronen, är nära besläktad med andra politiskt högt uppsatta nationalistiska och högerextrema ankor, som på obefintlig moralisk och humanistisk nivå under senaste decennier i Europa och Sverige genom missnöjespolitik, lögner, förtal och skräckpropagande fått makten över många osäkra och lättlurade, skapat misstro, hat och fientlighet mellan människor och grupper av olika nationer, kulturer och religioner.
Men på normal nivå i vardagslivet sker förgiftningen i regel långsamt, närmast omärkligt. Plötsligt har vi ändrat inställning till en person, börjat se en massa fel och brister hos henne. Ankans små elaka kommentarer då och då har som giftdroppar, ibland i form av små utläggningar om sitt offer, fått effekt. Både jag och offret har drabbats av mental förorening. Offret märker detta först genom förändrad attityd hos människor – det kan också gälla nära kolleger eller gamla vänner – sedan blir det allvarligare. Den mentala förgiftningen kan skada och på sikt i grunden förstöra en hel gemenskap, fördjupa motsättningar mellan personer, leda till psykisk ohälsa och dödsfall. Med sin giftiga tunga är Ankan farligare än mobbaren. Detta då hens pladder inte bara drabbar offret utan många runt omkring som med öppna ögon eller ofrivilligt från mun till mun för smutskastandet vidare, blir ankans agenter, delaktiga i detta moraliskt och socialt onda, medskyldiga till brott mot det åttonde budet .
Om vi inte är vaksamma och ser till att inte ge lillfingret till denna sociala och politiska plågoande – denna demon och dess agenter – kan ankans ofta intelligenta och utstuderat destruktiva verksamhet få förödande och ohjälpliga konsekvenser för såväl enskilda människor och relationer runtomkring och grupper emellan som för Guds rike, för samhällslivet och vår värld i stort.
Ankan – man såväl som kvinna – tillhör ofta övre medelklassen eller överklassen, är oklanderligt klädd och saknar sällan bildning. Den tror sig besitta en högre moral, som hen dock ensam dikterar och i själva verket är en klockren dubbelmoral som när som helst kan drabba vem som helst i dess närhet. Den har råkoll på allt och alla – är ett slags hemvävd kontraspion – och skaffar sig information om vad andra har för sig på egen hand eller genom att nyfiket fråga sina vänner och arbetskamrater om andras görande och låtande – ett slags intrång på distans i andras privatliv. Denna verksamhet inbringar det material som den förslagna ankan tar i bruk för att dra den utsatte eller utsatt grupp hen bestämt sig för att baktala ned i smutsen.
Här ser vi ankan stolt och högmodig stående på vakt framför porten till San Damianokyrkan alldeles intill den helige Franciskus. Den är mycket arg och sjuk av avund över att helgonet visar kärlek till en varg, en värsting barmhärtlighet, på samma vis som ankans gelikar ser snett på och inte vill släppa in förbrytare, misbrukare eller helt enkelt dem de tycker opassande och störande i den kyrkliga eller samhälleliga gemenskapen. Ankor lurar på många platser i vardagslivet i gestalt av vanliga människor som du och jag, som lider av samma syndfulla lust som den i denna ikon och utför mer eller mindre skada i många församlingar inom kyrkor och samfund, i lumpen och inom idrottslivet. Ja, precis var som helst. Och detta smutskastande kan kan när som helst pysa ut, i korridorer, under långa skogspromenader, under politiska möten, på charterresan, i roddbåten eller på cyckeltur under våren. Och ganska ofta möter vi det på finare middagar mitt under civiliserade kulturella, intellektuella, ja, i bland i direkt spirituella samtal, vid efterrätten, eller över kaffet och den goda konjaken.
Som kristen profil är denna anka identisk med fariseen i Jesu liknelse om fariseen och publikanen. Som en ond ande, ja, en kuslig demon kan den ta plats inom vem som helst, som en nattsvart persona, och bli en del av vår personlighet, ett ont karaktärsadrag och kan i ibland, som en cancersvulst växa och ta allt större plats inom oss. Ja, så illa kan det gå att vi i social och politisk schizofren mening övergår från att vara Guds strålande avbilder som vill vår medmänniska väl, till att bli något i likhet med den patetiska vrångbild och karikatyr av det moraliskt sköna och goda som den löjliga och uppbåsta ankan på ikonen personifierar.
Ankan är ofta grymt avundsjuk på andra. Den föraktar synden, svagheten, det den uppfattar som ofullkomligt och avvikande hos sina offer. Dessa i hens ögon mycket störande saker förstorar ankan upp och på ett manipulativt sätt förser de andra genom sitt pladder med egenhändigt ihopkokade nidbilder som förstör vår uppfattning om och vår egen bild av den person eller den grupp som blir föremål för dess verksamhet. Ankan har noll förbarmande med den som den delvis eller helt föraktar, som inte lever upp till det den menar vara normen och det kan gälla utseende, klädsel, yrke, hobby, intressen, såväl som sätt att uttrycka sig, vänner, vanor, kultur, beteende, religion… Vad som helst som går att göra något negativt av. Den är starkt manipulativ och kan få både social och politisk makt över själarna, få sina vrångbilder godtagna av andra och genom dessa – ofta intet ont anande eller lättlurade – mångfaldiga dessa missvisande bilder, få snurr på sitt pladder i värsta fall till hela menigheter som går på ankans onda och nedlåtande omdömen om andra personer och grupper.
På så sätt blir ankan och dess likasinnade som svartmålare betraktade i sin mörka och asociala kreativitet motsatsen till det ikonmålare eftersträvar och alla av god vilja som i sociala, religiösa och politiska gemenskaper anstränger sig för att vara, som genom att betrakta människor med Guds blick och humanistiska ögon, förlåtande och barmhärtiga försöker älska sin nästa, den andre och den andra gruppen – inklusive de olika kulturerna och religionerna – som sig själva och den egna gruppen, genom att bejaka, framhålla och respektera det genuint goda och heliga i andra och samverka för allas bästa.
Ankan är ofta som person väl etablerad i olika sammanhang och röner i allmänhet stort förtroende i de kretsar den tillhör. Den kan därför ofta och genom sin manipulativa begåvning få nästan vem som helst att tro på det den säger och detta gör dess verksamhet i samhällsgemenskapen och i Guds rike desto mer förödande. Som rådgivare till inflytelserika personer inom det religiösa och politiska livet kan dess aktivitet leda till ren katastrof. Ankan river ned det andra bygger upp, men har ingen chans på den helige Franciskus.
Som den som inte får nog av att göra det den älskar bryter den notoriskt mot det åttonde budet: Du skall inte bära falskt vittnesbörd om din nästa. Ankan är kort sagt en fara för oss alla. Varning för ankan!
Presentation av Franciskusikonen avslutad med den underbara hymnen ”Il Cantico del Sole”
Ibland delar jag in människor i två klasser. De med klass och de utan. De som har klass har en god vilja och strävar efter att göra gott för andra. De utan klass är i minoritet, men de tycker om att vara elaka. Jag tycker lite synd om ankan, som måste låna ut sitt väsen till denna billiga sortens människa.
Fast jag är säker på att det även finns elaka ankor.